Nå, hur blir det, Angelina?
Det var Grogan - den snuskigaste karljäveln väster om Missourifloden.
Du kan dö på två sätt, min ängel.
Snabbt som ormens tunga,
eller långsammare än sirap i januari.
- Men det var oktober... - Du ska dö om det så är fjärde juli.
Var är den?
Håll dig där borta.
Jag sa till honom att gå, nu när han hade fått det han kom för.
Inte helt, min ängel.
Av med kläderna. Skynda på.
Skynda på.
Det blev slutet för Grogan, han som dödade min far,
våldtog och mördade min syster, brände gården,
sköt min hund och tog min bibel.
Men om det finns en lag i Vilda Västern,
är det att jävlar har bröder,
och de dyker alltid upp.
Men där var han plötsligt, min älskade Jessie.
Det var den enda jag litade på, den enda mannen för mig.
Mitt hjärta slog en volt när jag såg honom rida närmare.
Jag längtade att kasta mig i hans varma famn.
När våra läppar möttes visste jag att vi aldrig mer skulle skiljas åt.
Jag visste att vi skulle vara tillsammans resten av livet.
För alltid.
Åh, Gud, vad fint.
Slut.
KÄRLEKSROMANSKLUBBEN ÅRETS FÖRFATTARE - JOAN WILDER
KÖPA PAPPERSNÄSDUKAR
Den är färdig, min älskling. Vill du fira?
Det vill jag också.
Romeo, Romeo. Var är du, Romeo?
Det är Bumble Bee, ser du.
Bara så du vet att jag inte är knusslig med vårt firande.
Skål på dig, Jessie.
Vem du nu är.
Har du ätit färdigt?
Tack.
Kom hit, Romeo.
Hallå!
Åh, himmel, Romeo. Är klockan så mycket?
Gloria. Jag kommer för sent.
- Hej. - Hej, lilla vän.
Mrs Irwin, varför tar ni inte hissen?
Åh, lilla vän, jag tar aldrig hissen ensam. Våldtäktsmän, vet du.
- Vart är du på väg, då? - Jag ska träffa min förläggare.
Jo, brevbäraren fick inte in det här i lådan. Han bad mig ge det till dig.
Ett så stort kärleksbrev.
- Mrs Irwin, ni retas med mig. - Ja, men jag lever i hoppet för dig.
Hallå, damen. Köp en apa till er brorson.
Ni får den för 10 dollar. Jättebilligt.
Den är så söt. Er pojkvän skulle tycka om den. Den är lite småfräck.
9 dollar. 8 dollar, lägre går jag inte.
Tack, men jag behöver faktiskt ingen apa.
Men, den är så gullig...
Hallå där. Det där är Miss Wilders lägenhet.
Kan jag hjälpa till med något?
Ursäkta.
Bort från dörren.
Vad är det här?
Fjant, fjant.
Chanslös. Chanslös.
Helt chanslös.
För arg. För vag.
För desperat. För glad.
Titta där, på den där plasthjälten. Honom var jag ihop med en gång i tiden.
Sliskig typ.
Nej, titta där.
Vänta! Kolla in den där, då.
Vad säger du?
Nej, han är inte...
Vem då då? Jessie?
Det är kanske dumt, men jag vet att det finns någon därute för mig.
Jaså? Var då?
Ja, inte här i alla fall.
Gloria, varför kommer vi alltid tillbaka till det här samtalsämnet?
För att jag gillar dig, Joan, och jag vill inte att du ska vara ensam,
och sitta och vänta på någon som aldrig dyker upp.
Okej, Gloria.
Här är den.
Läs den och gråt. Det gör jag alltid.
- Jag ringer dig, okej? - Vill du inte ha en drink till?
- Nej, jag kan inte. - Jag är din förläggare. Det är en order.
Ursäkta att jag drog med dig hit. Jag ville du skulle komma ut lite.
Jag vet hur hårt du jobbar. Jag vet att du är ledsen för din syster.
Hur är det med henne? Har du hört från henne?
Elaine? Jag pratade med henne förra veckan. Hon är fortfarande i Colombia.
Har de hittat hennes mans kropp än?
Bara en bit av den.
Vet du en läskig sak? Jag fick ett paket från Eduardo.
Måste ha skickat det innan han...
Gud!
Kan du tänka dig hur du skulle känna det om din man hade blivit mördad?
Hur klarar hon det?
Hon klarar det. Elaine klarar allt.
Du, Ira.
Killen är här med kärringen. De tar henne ner till båten.
Vilka käftar, va?
Vi skulle ha sökt genom hennes rum.
Ralph, hur många gånger måste jag säga det? Den är inte här i landet.
Det här med kidnappningen gör mig verkligen nervös.
Det är en urusel idé. Bara en massa krångel.
Vi har knyckt tillräckligt med gamla grejer
för att kunna leva i lyx resten av livet.
Vi skippar den här u-landstoaletten.
En sista stöt. Tro mig, Ralph.
Såg du den? Den där randiga jäveln därnere?
Nån kommer att dö, och du larvar dig med förhistoriska djur.
Lyssna, Ira. Vi glömmer det här. Det är en taskig känsla jag har.
Var inte orolig. Har jag nånsin skadat dig?
Jag kan aldrig skada dig. Vi är av samma blod.
Vi är samma människa, du och jag. Och jag skadar väl inte mig själv?
Vilka käftar, va?
Romeo. Åh, min älskling.
- Hallå? - Hallå, Joan?
- Kan du höra mig? - Elaine? Jag kan inte prata nu.
Lyssna på mig. Lyssna noga.
- Jag är i knipa. - Elaine, snälla du.
- Joanie,jag är i verklig knipa. - Vad är det?
Har du fått nåt kuvert med Eduardos handstil på?
Nåt stort kuvert?
- Ja. - Åh, Snälla du...
Kan du se efter om det är nån typ av skattkarta i det.
Det står El Corazón.
Du måste komma hit till Colombia med den kartan.
Colombia?
Gode Gud. Vad är det för knipa du är i?
Joanie, snälla...
Åk till Hotel Cartagena i Cartagena.
När du kommer fram ringer du det här numret.
64-58-24.
- Skriver du upp det? - Ja.
Och kom ihåg, du får inte säga något till någon.
Elaine, jag kan inte resa till Colombia.
Joanie?
De kommer att skära i mig. Göra mig illa.
Vet du hur det är i Colombia? Det gör jag. Dina böcker är populära där.
Det finns djunglar. Och insekter stora som sopbilar.
- Upprorsmän. Har du tagit sprutor? - Sprutor? Vad då för sprutor?
Där ser du. Helt oförberedd. Vänta ett tag.
Kan du inte berätta vad det är som pågår? Varför gör du det här?
Elaine har nåt slags problem.
Nå't litet familjeproblem.
Elaines senaste familjeproblem var att hon hittade sin man i småbitar.
Jag kan inte låta dig resa. Du får inte!
Här, ta Romeo. Lova att ge honom mat och krama om honom minst en gång om dagen.
Du behöver något starkare än så.
Lyssna. Du blir bussjuk, sjösjuk, flygsjuk, tågsjuk.
Du blir nästan åksjuk av att åka rulltrappa på varuhuset!
Vad då då, massor med folk mår illa på varuhus.
Joanie, snälla. Åk inte.
Du klarar det inte, Joan, det vet du.
Ja, jag vet, men hon är min syster.
Jag ger honom mat, men jag kramar honom inte.
Du är galen.
Har planet från New York landat än?
Är det här bussen till Cartagena?
Cartagena?
Åh, ni talar engelska. Så bra.
Kan ni säga mig om det här är bussen till Cartagena?
Ja. Cartagena.
Fint. Tack.
Tack.
Hallå där, ni är på fel buss!
Miss Wilder! Hon gick på fel buss. Vilken jävla katastrof!
Förlåt.
Förlåt så mycket.
Jag är verkligen ledsen.
Ursäkta att jag stör.
Kan ni säga mig när vi är i Cartagena?
Är det här bussen till Cartagena?
Jag ska till Cartagen...
Vad gör vi nu?
Var är min väska?
Ni behöver inte gå. Det kommer en buss till.
Va?
De vet ingenting. De är bönder.
Det kommer en buss till? Gör det det?
Javisst.
Det finns tidtabeller man måste hålla sig till,
till och med i Colombia.
- Vad då? - Hit med handväskan.
Vad menar...
Vad i helvete...?
Jävlars jävlar! Fan, vad har hänt med mina fåglar?
Fan i helvete!
Hej.
Åh, nej. Tala om otur.
Känner inte vi varandra?
Ni är amerikan.
Tvi. Jag hatar americanos. De är scumo. Avskum.
Det ser ut som om det får vänta lite till.
Ursäkta. Vet ni var jag kan få tag på en telefon?
- Ingen aning. Tyvärr. - Jag måste få tag på en.
Ja, vi har problem både ni och jag, ser det ut som.
Kan ni säga mig var närmaste stad ligger?
- Miami, kanske? - Kommer det en buss till?
Nej, det var den här. Det är rusningstid.
- Jag måste ta mig till Cartagena. - Cartagena?
Ni är långt från Cartagena här. Cartagena ligger borta vid kusten.
- Men de sa att den här bussen... - Vem sa det?
- Den där karl'n som... - Den snälla karl'n med pistolen.
Vad sa han mer till er?
- Snälla, ni måste hjälpa mig. - Så det är min nya karriär, det?
- Det är verkligen oart... - Hör ni ni...
Ett halvårs arbete har just flugit söderut, fattar ni?
Min jeep är kvaddad.
Om fem minuter blir allt jag äger genomblött. Så lugna er lite, va?
Jag kan betala. Ni förstår inte. Det är en fråga om liv och död...
Hur mycket?
50 dollar?
Ni sa att ni just förlorat allt ni ägde.
- Inte mitt sinne för humor. - Jag betalar 100 dollar.
200.
Jag gör det.
- För fem. - Vad då?
Jag betalar 250 dollar.
Jag är inte billig, men jag har mitt pris.
Mitt minimipris för att ta en nödställd kvinna till en telefon är 400 dollar.
- Kan ni ta 375 i resecheckar? - American Express?
- Naturligtvis. - Kör till.
Bra.
Har ni några värdesaker i resväskan?
Nej. Jo, alla mina kläder och saker.
- Har ni nåt paraply? - Nej.
- Har ni några skor ni kan gå i? - De är som de här allihop.
Så där, nu ser vi till att vi kommer nånvart.
Din jäk...!
Det var en jävla rutschkana, det, va?
En så'n sjuhelvetes förmiddag!
Är ni skadad?
Är ni skadad, säger jag?
Vad är det med er? Förlamad från halsen och uppåt? Är ni skadad?
- Nej. - Bra.
Vad heter ni?
Joan Wilder.
Joan Wilder, välkommen till Colombia.
Ira...
Morsan, det är jag, Irving.
- Ralph, din lilla skit, var är du? - Morsan, säg inte att jag aldrig ringer.
För fan, berätta vad som hänt.
Jo, som vanligt har du fått oss att hamna riktigt i skiten.
För det första steg kärringen på fel buss.
Och nu sitter jag fast i nåt slags jäkla militärområde.
Det är nåt jäkla stort pådrag på gång.
- Vet de vem du är? - Vad tror du?
Att jag går fram och presenterar mig för varje snut i stan?
Och en annan liten nyhet, kusin.
Gissa vem som är här mer?
- Zolo. - Grattis. Rätt första gången.
Rätt. Zolo. Han steg in i min bil.
Vi är kidnappare, och nu kommer Zolo att tortera mig, det vet jag.
- Har han sina män med sig? - Nej, nej, nej.
Han klarar sig med lokala förmågor.
Åh nej.
- Titta. - Fan, Ralph. Hit med kartan.
Skrik inte åt mig, Ira. Skrik inte åt mig.
Hör du, vill du döda mig?
Ta mig tillbaka till Queens och döda mig. Låt mig inte dö här ute som en jävla orm.
Ralph, jag bryr mig tamejfan inte om vad du måste göra. Bara hit med kartan.
Lillasyster tog fel väg.
Och den där andra som jag berättade om, han hänger omkring han också.
- Han som dödade min man? - Slaktaren som dödade din man.
En mäktig man med en egen privat armé i ryggen.
Och antingen han kallar sig Dr Zolo, antikvitetsministern,
eller överste Zolo, viceindendenten för hemliga polisen,
så är han fortfarande bara en slaktare.
Vilka käftar, va?
- Vad är det? Spyr du? - Nej, jag har tappat en knapp.
- Tappat vad? - En knapp.
Du kommer att tappa en jävla massa mer än så.
- De här var italienska. - Nu är de mycket praktiska.
Är ingenting som jag äger heligt för dig?
Bara dina 375 dollar.
Poliser.
Vad fan är de ute efter?
Jag har inte gjort något på sista tiden.
Jag skjuter mot en polis.
Vänta lite. Det är dig de är ute efter.
- Vem fan är du? - Jag skriver kärleksromaner.
Va?
- Vad gör du här? - Jag sa ju att min syster liv är i fara.
Skitprat. Jag trodde du skulle donera en njure till henne eller så.
Gode Gud, här kommer de.
Nu vore det kanske lämpligt att prova de där skorna.
- Vänta. - Jag bryter avtalet.
Vänta!
Du är fatal.
Hur gick det till? Vaknade du i morse och tänkte
"Idag ska jag spoliera en mans liv"?
- Vet du vart du är på väg? - Ser ut som en stig.
Det här är en stig?
Hör du, du bringar olycka.
Den där bron då?
Det där är ingen bro. Det är ett förhistoriskt konstverk.
Vi kan inte ta oss över där.
Okej.
Vi håller dem på avstånd härifrån. Håll dig bakom mig.
Jävlar. Jag visste att jag skulle ha lyssnat på mamma.
Jag kunde ha blivit plastikkirurg. 500 000 om året och idel bröst och rumpor.
Jag hoppas du gör anteckningar,
för här kommer det att utspela sig en äkta dödsscen.
Kärleksromaner, sån skit.
Jävlar.
Vad i helvetes namn gör du?
Dricker? Jag hade kunnat dödas, och du dricker?
Vänta.
Stannar vi?
Varsågod.
Är du okej?
Kom.
- Finns det några fler där? - Nej.
Nej, det är ett fraktplan.
Vad är allt det här?
Allt det här? Mellan fem år och livstid i USA. Härnere några århundraden.
Åh, marijuana.
Röker du sånt?
Jag har väl gått på universitet.
Jaha, ja.
Fint. Prima grejer.
Stort tack till den där pilotfan.
Vad då?
Det här är Elaines favoritdrink.
Tänker du berätta för mig om den där systern?
Det har jag redan gjort.
Hennes man dog och jag har kommit ner för att trösta henne.
Det är sant.
Jaså. Jaha, det är sant, det.
Jaha. Jag ska göra upp eld.
Har du några torra tändstickor här?
Vad har vi här?
Åh nej, låt bli!
Du och jag måste prata.
Okej.
Det här är vad jag kallar lägereld.
Så de har tagit din syster som gisslan för utbyte mot El Corazón.
Det betyder "hjärtat" på spanska.
Den här kartan leder till hjärtat.
Men hjärtat av vad?
Det spelar ingen roll.
Ser du här, där det står att El Corazón är gömd i provinsen Córdoba?
Så vi sitter precis i mitten av det.
Det enda jag bryr mig om är min syster. Och den här kartan är hennes liv.
Fan heller. Det som den här kartan leder till, det är din systers liv.
Om vi kan lägga beslag på den där El Corazón,
då har vi något att förhandla med.
- Jag visste att det skulle hända. - Vad visste du skulle hända?
Det enda du bryr dig om är dig själv. Jag visste det när jag såg dig första gången.
Åh, du menar när jag räddade arselet på dig för första gången?
Där ser du. Du har ingen finess, ingen stil.
En riktig man behöver inte dra uppmärksamheten till det han gör.
Du är bara... Du är en plasthjälte.
Vad är jag?
Du är en som tar pengar från nödställda kvinnor.
En riktig man är hederlig och rättfram,
och tillförlitlig.
Vill du vara snäll och titta på mig när jag talar till dig?
Jag menar, det är precis sånt här jag pratar om.
Om du hade något hum om hur man uppför sig...
En jävla bushmaster.
Är den giftig?
Ja...
Men mycket välsmakande.
Föreställ dig, gultofs-kakaduor,
dem kan man få 800 styck för.
Och så finns det med röda stjärtfjädrar. De är värda upp till 2000.
Jag måste ha sumpat nästan 15 000 dollar i den där busskrocken.
Oj då.
Vill du veta nåt dumt?
- Vad då? - Jag vet inte ens vad du heter.
Du har ju aldrig frågat mig.
- Förlåt. Men jag skulle vilja veta. - Colton. Jack T Colton.
- Vad står T-et för? - Åh nej, jävlar också!
Doobie Brothers har gått isär!
- När hände det? - Hur länge har du varit här nere?
En evighet, vet inte.
Har du alltid sysslat med fåglar?
Nej, nej. Jag sysslade med...
Jag sysslade med genvägar.
Fåglar verkade vara ett snabbt sätt att få vad jag är ute efter.
Och jäkla mycket hälsosammare än att handla med den här skiten.
Vad är det du är ute efter?
- Jag lägger på ett kilo till på brasan. - Nej gör inte det. Jag blir så yr.
Vad är det du är ute efter, allvarligt?
Jag skulle vilja veta.
Jag kom hit på en kaffebåt för ett och ett halvt år sen.
Men jag kunde inte glömma havet, förstår du.
Ja, jag älskar havet.
Vet du, man måste ut dit, alldeles ensam.
Ingen annan i närheten.
Det är härligt.
Så det är det jag är ute efter.
Få ihop tillräckligt med pengar för att köpa en båt och segla runt världen.
Så du ska segla iväg, alldeles ensam?
Ja.
Låter ensamt, Jack T Colton.
Nå,
vad står T-et för?
Tillförlitlig.
Det säger jag, att dan började fan så dåligt.
Men det blev till en sjuhelvetes bra dag.
Tenedor del Diablo.
Djävulens gaffel.
Zolo.
- Vänligt mottagande, va? - Narkotikasmugglare.
Försök se tuff ut.
- Vad är det för fel? - Ingenting än.
- Okej, nu börjar det. - Vad då?
Jag visste att jag skulle ha lyssnat på mamma. Är du beredd?
Ursäkta. Mina herrar, vi behöver en bil.
Kan någon av er fina gentlemän säga oss var vi...
Bara en bil i byn. Juan, klockgjutaren.
Klockgjutaren.
Tack.
Klockgjutare, så fan heller. Den där flygplanskroppen var säkert hans.
- Menar du att han handlar i narko...? - Sch, säg inte det ordet högt.
- I knark...? - Kom så går vi.
Håll dig i bakgrunden. Det här sköter jag.
- Vad vill ni? - Ni talar engelska? Utmärkt.
Vi har hört att ni har en bil. Vi vill hyra eller köpa den.
Vi måste ta oss till en stad.
Vad kallar ni det här som jag bor i då? En svinstia?
Nej. Det är fint här...
- Ge er iväg. - Amigo, ni förstår inte...
- Ge er iväg. - Señor, jag...
Det är bra.
Inga problem.
Okej, Joan Wilder. Skriv oss ur den här knipan.
Joan Wilder?
Joan Wilder? Riktiga Joan Wilder?
- Ni är Joan Wilder, författarinnan? - Ja, det är jag.
Jag läser era böcker. Jag har läst alla era böcker. Kom in.
Kom in.
Jag kan inte tro att ni är här. Joan Wilder.
Jag har läst era böcker i alla år.
Jag är så hedrad att ha er här.
Välkommen till min enkla boning.
Ursäkta, jag har inte presenterat mig. Jag heter Juan. Jag bor här.
Världens bästa författarinna. Var snäll och stäng dörren.
Kom in och gör er hemmastadda.
- Har ni läst "Angelina kommer tillbaka?" - Nej.
Den kvinnan gör mig hungrig.
- Och "Kärlekens syndiga kyss?" - Inte den heller.
Ta den. Jag har flera exemplar. Här har jag "Plundrarna".
Nu väntar jag på "Angelinas vilda hemlighet".
Jag är så glad att ni är här i Colombia. Jag måste visa er min vackra by.
Vi har brokiga tegeltak, charmerande kullerstensgator och mycket bördiga fält.
- Jag är född här, och min familj också. - Vad jag skulle behöva är en telefon.
Inga telefoner. Jag hatar telefoner. Jag har ingen telefon.
Men får jag bjuda på en drink? Vi sitter en stund.
Titta.
Vad tycker ni? Jag kan figurera i en av era böcker.
Åh, er drink. Jag har Southern Comfort.
Eller Michelob, Kirin, Becks, Dos Equis, Perrier, Anchor Steam, Doktor Brown...
- Har ni en kopiator? - Ja, men den är sönder.
- Var är närmaste telefon? - Många mil härifrån.
- Kan vi åka dit i er bil? - Vem har sagt att jag har bil?
Karlarna i byn.
De sa att jag hade bil? De är så roliga.
De menar min lilla mula, Pepe.
Inte dumt för en liten mula, va?
Nu kommer Pepe upp i varv.
- Vad stannar vi för? - Jag kan inte skada min älsklingsgris.
Se upp!
Ser ni där borta vid staketet? Där föddes min mor.
Ser ni det där trädet? Tredje trädet uppe vid bergskammen? Min bror planterade det.
Okej, Pepe, så lämnar vi dem bakom oss.
- Den där karln är galnare än jag. - Gracias. Ja.
- Vad gör ni? Det fältet var bra skydd. - Jag ville visa er det här andra fältet.
Den där karln som följer efter er, han ger sig inte.
Inga problem. Min lilla mula är brandsäker.
- Ser ni den där floden? - Den utan bro?
- Många byar får sitt vatten därifrån. - Vad menar du, utan bro?
- Den rinner ut i Amazonfloden. - Den utan bro.
- Vart fan kör ni? - Lupes utväg. Den har jag använt förr.
Nu är ni säkra.
Man måste ha en liten mula för att kunna använda Lupes utväg.
Floden är omöjlig att komma över 300 km åt vardera hållet.
Ja, på andra sidan berget blir floden alldeles vild. Muy peligroso.
Vattenfall, forsar.
Angelinas typ av land. Eller hur, Joan?
Vad hände med Lupe?
- Väldig besvikelse för familjen. - Jag kan tänka mig det.
Han blev präst. Så jag tog över affärerna.
Det var bäst så. Jag är inte så vårdslös.
Han hade säkert blivit hängd från El Tenedor del Diablo därborta.
- Det var det som hände med banditer. - El Tenedor del Diablo?
Kom så åker vi, medan vi har turen med oss.
Tyvärr kan jag inte ta er till Cartagena. Jag är efterlyst utanför den här stan.
Men ni kan ta bussen dit i morgon bitti.
Av allt du kan säga nu, är:
"Jag tappade bort henne" det som kommer att ge dig flest utslagna tänder.
Om de ger sig in i djungeln kan inte jag göra något åt det.
Jag har bil. Jag är inte Tarzan.
Jag har varit i varenda liten skithåla här på 300 kilometer härifrån.
Du skulle ha sett floden jag måste ta mig över i morse.
Så jag vill inte höra nåt av det där skitpratet, din jävla ynkrygg.
Du har varit en källa till besvär för mig och hela familjen ända sedan du föddes.
Och en till sak, Ira...
Du har den största turen som någon liten skit nånsin haft. Hon är här.
- Hon är här?. - Hon är precis här.
Hon går mot telefonkiosken precis nu.
Hon är med nån kille.
Hur ska jag veta det? Hon gillar killar. Det gör du också, din bög.
- Ja, alla rummen är med bad. - Det är utmärkt. Och ni talar engelska.
Ni har inte möjligtvis någon kopiator här?
Jo. Vi har en här inne.
Är den stor nog för en karta?
Javisst. En hel karta.
Ja, jag förstår. Det ska jag göra.
Elaine är okej. De väntar på att jag tar bussen i morgon.
- Utmärkt. Nu kan du slappna av. - Jag vet inte. Han lät så belåten.
- Vem? - Den där killen som håller Elaine.
Klart han är. Du kommer ju att ge honom det han vill ha - kartan.
Ja.
Ja, det var väl det, då.
Jag antar det.
- 375 dollar. Det var det vi sa, va? - Ja. Det var det.
Det minsta jag kan göra är att bjuda på middag. Det verkar bli fest här i kväll.
Det skulle vara trevligt.
Jo, jag har tagit in på hotellet.
Du vill kanske tvätta dig? Jag kan köpa lite nya kläder till oss.
- Nummer sju. - Sju? Mitt lyckonummer.
Mitt också.
Fina kläder.
Tack, Jack.
Jag tycker om det du skriver. Det är jävla bra.
Jag menar det. Jag måste säga att jag är imponerad.
- Du har aldrig ens läst en bok. - Jag vet.
Jag antar...
att det är mitt sätt att få leva i en annan tidsålder.
Om du gjorde det, då skulle jag aldrig ha träffat dig.
Jag har något till dig.
El Corazón?
- Ska vi dansa? - Jag kan inte dansa.
Jag kan lära dig.
Jag tappade en kräfta.
En dag, om jag får ihop pengar,
så seglar jag bort med dig.
Bara vi två.
Runt jorden och tillbaka.
Det lovar jag.
Varför har du inte tagit ifrån mig kartan?
Vad snackar du om?
Jag såg det där trädet idag, Djävulens gaffel, det finns med på kartan.
- Vet du hur nära vi är? - Ja, men vad har det med saken att göra?
Jag tänkte på vad du sa, om att ha mer att förhandla med.
Ja. Bästa sättet för dig att hjälpa Elaine är att skaffa skatten.
Sen kan du valsa in i Cartagena. Du har alla kort på hand.
Jag skulle så gärna vilja se dig på den där båten.
Men, Jack, om vi måste lämna från oss kartan för att rädda Elaine...
Då lämnar vi från oss den. Det är din syster.
Visst lämnar vi ifrån oss den. Men vi kan stärka vår förhandlingsposition.
Då gör vi det då.
Han ger sig inte.
- Vad gör du? - Tjuvkopplar bilen.
Försök med nyckeln.
Där är det. Där är vägaltaret.
Kom.
Det här kan inte vara allt. Det måste finnas någon ledtråd här.
Ja, landmärken ändras, saker växer. Allt det där, vet du.
Hör du det där?
Vattenfall.
Titta, Jack.
Bra gjort!
- Allt väl? - Ja.
Det måste vara det.
Vad betyder Leche de la Madre?
- Leche de la Madre? - Ja, det står på kartan.
Det betyder "modersmjölk".
Modersmjölk?
Ta mig fan!
Mamma, nu är jag här.
- Jag kan inte tro det är sant. - Vad då?
Att jag letar efter en skatt med dig.
Jack?
Ja?
Du är det bästa som hänt mig.
Jag har aldrig varit det bästa som hänt någon förr.
Det är en antik skulptur.
Någon där ute har riktigt sjuk humor.
Vänta lite. I min första bok, "Lustens skatter,"
gömde jag skatten i en skulptur.
Gode Gud, nu har vi verkligen problem.
Det var tamejfan ingen överdrift.
Finns det någon som inte förföljer dig?
Lägg den i väskan.
Raska på innan Läderlappen kommer hem.
Det är på tiden att jag fick en chaufför, Miss Wilder.
- Håll dig borta från mig, ditt äckel. - Jaså, ett äckel. Men ett ärligt sådant.
Jag stjäl stenen ärligt, försöker inte charma till mig den från henne.
Hallå där. Det var min idé att få tag i stenen.
Det är precis vad alla svindlare försöker inbilla folk.
Han fick er att tro att ni behövde den.
In och kör. Rör på påkarna.
Sätt fart.
Nu är det er tur att pröva på...
Helvetes jävlar!
In med dig.
- Vart ska vi? - Följ efter den där stenen.
Ridande polis!
Gasen i botten!
- Vart fan kör du? - Ja, vart ska jag?
Vad säger du om Lupes utväg?
Vad styr du för? Du kommer ingen vart.
Vad gör vi nu?
Hoppa.
Joan Wilder! En sån comeback!
Fan, jag trodde du hade drunknat.
Det hade jag.
- Är du okej? - Javisst.
Jag är okej. Helt okej.
Det är bara det att du är på andra sidan.
- Det går inte att komma över floden. - Du gjorde det med flit.
Vad i helvete snackar du om? Vi åkte över ett vattenfall.
Erkänn. Du planerade det här hela tiden. Jag visste att du inte var att lita på.
Vad heter det där hotellet i Cartagena?
Hotel Cartagena. Vad angår det dig?
Du ger dig iväg in ner solnedgången. Det klarar du. Jag väntar på dig där.
Javisst. Med El Corazón i fickan. Och min syster då?
Ja, de behöver ju inte veta om det här.
- Du har kartan. - Ja, men du har stenen.
Vi ses där. Lita på mig.
Va?
Så ni klarade det till slut.
- Har ni kartan? - Ja. Jag vill prata med Elaine.
Nej, inte förrän jag får kartan.
Titta ut genom fönstret.
Ser ni fortet på andra sidan bukten? Tornet?
Ta vattentaxi precis utanför hotellet.
Var där om två timmar,
alldeles ensam.
- Har Jack Colton checkat in? - Inte de senaste två minuterna, nej.
Där borta.
Stanna där.
- Visa mig kartan. - Var är ni?
- Visa mig kartan. - Jag vill se Elaine.
Joanie?
Släpp kartan och backa.
Om den här inte är äkta...
Om ni har lurat mig...
Joan Wilder,
ni och er syster...
kan gå.
Det är okej.
Jag missade dig på hotellet.
Det gjorde vi alla.
Jävla kärringjävel. Ni lät honom följa er hit.
Den här kartan är värdelös.
De har redan stenen.
Jag hade den i min hand, Ira.
De här händerna ska krossa benen i kroppen på dig.
Senare.
Var är den?
Jag vet inte.
- Var är stenen? - Jag vet...
Vi grävde. Vi kunde inte hitta någonting.
Krokodiler gråter när de äter sitt byte.
Ni har hört talas om krokodiltårar, antar jag.
Men har ni sett dem?
Låt bli!
Vilka käftar, va?
Ni kan slippa från det här. Tala helt enkelt om för mig var El Corazónfinns?
Var är hjärtat? Var är stenen?
Släpp henne, säger jag!
- Hon vet inte var den är. Jag har den. - Var är den?
- På säkert ställe. - Var är den?
Var är den?
Slit den med hälsan.
Tack.
Ner!
Kom.
Skynda på.
Så där, killar. Ta runt båten!
Håll dem i schack tills jag kommer ut till båten!
Lite till bara.
Ira!
- Kom tillbaka hit, Ira. - Hoppa, Ralph.
- Jag kan inte simma, det vet du, Ira. - Jag kommer tillbaka och hämtar dig.
- Lovar du? - Jag skickar tillbaka båten till dig.
- När då? - Snart.
- Hur snart? - Mycket snart.
Nej!
Vart är du på väg, va? Hör nu. Spotta fram den.
Vänta.
Joanie?
Hur vill ni dö, Joan Wilder?
Långsamt som en snigel?
Eller snabbt som ett stjärnfall?
Jack!
Din jävel. Ge mig en chans.
Fan.
Jack.
Det är okej.
Kom tillbaka, Ira.
Du är min kusin, Ira. Det kommer du väl ihåg?
Din mamma, min mamma.
Åt det hållet. Han slipper undan.
Han har det. Åt det hållet.
Joanie?
Så här gör vi. Du går till amerikanska konsulatet och berättar alltihop.
- Vart ska du ta vägen? - De kanske till och med tror på dig.
Nämn inte mitt namn. Cartagena-polisen och jag känner varandra.
- Elaine, trevligt att råkas. - Tänker du gå? Lämna mig?
Du kommer att klara dig, Joan Wilder.
Det har du alltid gjort.
Jack Colton!
Fan.
Ja, det är din absolut bästa bok.
Jag fattar inte hur fort du spottade ur dig den.
- Gillar du den verkligen? - Gillar den? Titta så jag ser ut.
Jag grät över den. Men om du säger det till någon skär jag hjärtat ur dig.
Jag älskar slutet när han dyker in och simmar bort.
Så möter han henne på flygplatsen, och de seglar runt jorden tillsammans.
Gud, det är otroligt hur den fängslade mig.
Ja, jag kände mig inspirerad.
Joanie, du är hopplöst romantisk, i världsklass.
Nej, inte hopplös. Full av hopp.
Romantisk och full av hopp.
Nej, tack.
Jag använder inte behå.
Snygga stövlar du har.
Det där gulsvansade kräket fick obotliga matsmältningsproblem.
Dog i famnen på mig.
Förstår jag så väl. Om jag skulle dö skulle jag också välja att göra det där.
Jag kunde inte sluta tänka på dig. Jag läste till och med en av dina böcker.
Då vet du hur de slutar, allihop.